Tidligere:
Hvis jeg finder julestjernen, kan alle se, jeg er nisse i hjertet.
Julestjernen er inde hos menneskene.
Du aner ikke, hvad menneskene kan finde på!
Hej, unger. Har I lyst til at lave julegløgg?
— Hvis nisserne også må få. — Så skidt pyt.
Lasse har ikke tid. Han har travlt med at hjælpe Tinka.
Det er Lasse. Han er menneske.
Kongen efterfølges altid af sin ældste søn.
Kong Gobbe har truffet en svær beslutning.
Ja, det skulle jo ikke have været Fileas.
Fileas skal ikke være konge.
Hvad foregår der?
Det er kongens kåbe til juleaften.
Men Fileas giver ikke op så let.
Drik.
I menneskeverdenen finder Tinka noget interessant.
Det er en rigtig nissehue. Hvordan er den havnet her?
Samme spørgsmål stiller de Tuva.
Kong Gobbes søn forsvandt ind i menneskenes verden.
— Har Gobbe en søn til? — Ja, en flink en. Prins Storm.
Han forsvandt bare. Vi var chokerede alle sammen.
Ikke mindst hans ven, Bjergi.
Prins Storm var din ven. Var han inde og lede efter julestjernen?
— I skal ikke være her. — Men Bjergi ...
Bjergi vil ikke snakke, men Lasse kommer i tanke om noget.
Hvorfor er det så svært for Bjergi at tale om Storm?
Og den der kommode ...
Nej, nej! Du må ikke åbne den der!
Gobbe var lige ved at skvatte ud af sengen, fordi du ville åbne den.
Tror du, der er noget i kommoden, vi ikke måtte se?
Ja ...
Tinka, vågn op Du sover, min ven
Der er brug for din styrke Det er jul nu igen
Du har øjnene fulde fulde af eventyr
men miraklernes tid er forbi
Tinka, du drømmer
Tror du, vi kan finde tilbage til magien?
Tinka, du drømmer
Kan menneskers land forenes med nissernes rige?
Kun dem, der tør at være sig selv
de bliver til noget noget helt specielt
selv her i nissernes rige
Hvis Tinka tør at være sig selv
kunne vi måske alligevel mødes i nissernes rige ...
Mor?
Hvis I vil have, jeg skal hjælpe jer ind til kongen, så kender I svaret.
Mor, vi skal derind.
Kongen er meget syg. Ingen kommer ind, bortset fra Kronprins Fileas.
Jeg måtte ikke komme ind.
Hvad nu, hvis der ligger noget derinde, som kan hjælpe Tinka?
Så hun kan blive ... hos dig.
I ved godt, det er alt for farligt.
Men tænk på, hvad der kan ske, hvis vi ikke kommer derind.
Der er måske en måde at få jer derind på ...
Hvad laver du ude af sengen, far?
Nå, jeg står og tænker på, hvad der skete dengang ...
Far, det er fortid.
Fortiden skal passes og plejes som en blomst, så den kan gro i os alle.
Men nu skal vi se fremad.
Nej. Nej, nej, lad det hænge.
Jeg finder en tegner, der kan lave et nyt fint portræt af os to.
Det der er fint, af os alle sammen.
Kom, far.
Fileas, vi har haft mange gode stunder sammen i mange år.
Og jeg har da altid sat pris på vores samtaler —
— selv om vi ikke var enige.
Andres synspunkter kan give én stor indsigt.
Jeg har bedt Skir sende bud efter Fortinbras.
Det er mig magtpåliggende at udpege en værdig afløser —
— til når jeg ikke er mere.
Jeg bliver den bedste konge.
Jeg vil gøre alt for, at folk skal leve i fred og fordragelighed.
Jeg vil vise åbenhed.
Du bliver glad for min beslutning.
Nu skal du til at blive rask, far, så du skal have lidt af din medicin.
Vi vil jo nødig miste dig.
— Kan vi bygge den lidt større? — Så vil den se underlig ud.
— Vi kan ikke trække vejret derinde. — I skal kun være derinde et øjeblik.
Det er en virkelig flot kåbe, du er ved at sy.
Tak.
— Hvilken slags arbejde har din far? — Han er arkitekt.
Han tegner huse.
Og så er der nogle, der kigger på hans tegninger og modeller —
— så de ved, hvordan de skal bygges.
Moar ... skynd dig.
Hvor længe har din familie boet der, hvor I bor?
Min familie—familie har boet på Søgaard i flere hundrede år.
Men mig og min far og lillesøster er lige flyttet ud til min farmor.
Vi boede langt væk. Inde i byen.
Det må have været en stor omvæltning.
Ja.
Hvorfor flyttede I?
Jeg kunne ikke gå på den skole, som jeg plejede at gå på.
Jeg gjorde en masse ting, som jeg ikke skulle.
Det sidste, jeg lavede, var at bryde ind på skolen og lave graffiti.
Det er sådan nogle tegninger, Lasse laver. De er ret flotte.
Må man ikke tegne inde hos menneskene?
Jo. Men jeg malede hele gymnastiksalen.
Og han havde ikke fået lov.
Hvad sagde din far til det?
Han blev sur. Meget sur. Det var så derfor, vi flyttede.
Din far er altså rigtig sød.
Han har nok bare ikke kunnet forstå, hvad der skete.
Øffert kan altså godt hjælpe dig. Han skal ikke noget i dag.
Tror du, der kan bo nisser i de der huse?
Det ved jeg ikke rigtig, skat. Jeg har lidt travlt.
De skal være færdige i eftermiddag.
Jeg tror ikke, nisser kan lide sådan nogle huse.
Det skal være mere ... noget med træ og hyggeligt.
Astrid, skulle vi ikke finde på noget rigtig sjovt at lave?
— Og hvad skulle det så være? — Det kunne være stilleleg.
Så vinder jeg.
Det er en kedelig leg.
Vi kunne bygge en model til nogle hyggelige nissehuse.
Et nisselandskab. Så kom med over i værkstedet og se, hvad vi har.
Undskyld, må jeg lige ... Det er kongens kåbe.
— Desværre. — Jeg var her jo i går.
Så husker du nok også, at du heller ikke kunne komme ind i går.
Jeg har syet kåben ind, som Fileas bad mig om.
— Du kender mig jo. — Vi parerer bare ordre.
Kongen bliver nødt til at prøve den på.
Hvordan ville du have det —
— hvis du udførte et stykke arbejde for vores elskede konge —
— men ikke kunne få det godkendt af ham?
Og hvis det måske var lavet helt forkert?
En ordre er en ordre.
Så må du selv tage den med hjem og sy den færdig.
Og så kan du jo forklare kongen, hvorfor den ser ud, som den gør.
— Det kan jeg da ikke. — Fint. Så lukker du mig ind.
Nej, nej ...
Jeg vil ikke have mere at drikke. Ikke mere af det stads der.
Nej, jeg vil ikke ...
Deres Majestæt.
De må meget undskylde, jeg forstyrrer.
Det er Nille Skrædder. Jeg er her med Deres kåbe til juleaften.
De bad om at få den syet lidt ind.
Ej, min søn kommer med de mest forfærdelige drikke hele tiden.
Kom, kom. Sæt Dem her, Nille.
Ja ...
Jeg er sikker på, at Fileas kun vil Dem det bedste.
Haha, ja. På sin egen besynderlige måde.
Har De slet ikke anden familie til at hjælpe dem?
Nej ...
— Savner De Deres ældste søn? — Ja.
Den er låst.
Han havde et rigtig godt hjerte, men til sidst ...
Til sidst forsvandt han fra os alle sammen.
— Hvordan har Tinka det? — Jo ... tak.
— Jeg skal nok passe på hende. — Det var sødt sagt.
Hvad er det?
— Et brev. — Et brev?!
Ved De slet ikke, hvor Deres søn er?
Vi tager det med.
Jeg må også hellere ...
— Klarer De Dem, Deres Majestæt? — Ja.
Nille?
Jeg har jo slet ikke set min kåbe endnu.
Nå, nej ...
Det må De undskylde.
Hallo? Nogen hjemme i hyggestuen? Maja siger, I giver den julegas?
Ej, det er sgu da for kedeligt, det der.
Så, Mikkel, nu skal jeg nok hjælpe dig lidt.
Hvor er den smuk.
Det er noget af det fineste, jeg har set fra Deres hånd, Nille.
De er også den fineste konge.
Lad mig se den lidt på afstand.
Den er en lille smule smal, når den skal nå hele vejen rundt på mig.
De har pondus. Det må være mig, der har ...
Deres Kongelige Højhed.
Jeg troede, vi havde en aftale om, at JEG tager mig af fars kåbe.
— Ja. Men De var her ikke ... — Tak for hjælpen, Nille Skrædder.
Vi talte så godt om gamle dage. Det var så lindrende og rart.
Ja, men du skal hvile nu, far. Og du skal gå.
Nille, De skal blive. Jeg skal fortælle Dem mere om Storm.
Har I talt om Storm? Hvorfor?
Nille Skrædder, det her skal ikke ud til nogen.
Har du forstået det? Ikke nogen!
Ud!
Og tag den der med dig.
Du har selv besluttet, at vi ikke skal tale om Storm.
Hvorfor taler du ikke med mig?
Det skete bare.
Håber du, han kommer tilbage?
Det er underligt. Dig og din bror, så forskellige.
Storm med det blide hjerte. Og så dig ...
Din vrede og bitterhed gør det undertiden svært at holde af dig.
Har jeg ikke altid villet nisserne det bedste og adlydt dig, far?
Og alligevel har jeg skuffet dig. Du så mig aldrig.
Du så aldrig det, jeg kunne, og alt det gode, jeg har gjort.
Dine øjne var aldrig rettet mod mig.
Det gør mig oprigtigt ondt.
Må din godhed komme os alle til gode.
Jeg bliver en god konge.
Nej, Fileas. Sådan bliver det ikke.
Fortinbras skal være konge.
Og du skal støtte ham.
Jeg vil gøre alt, hvad der står i min magt for at hjælpe ham.
Godt.
Det er tid til din medicin, far.
Ikke mere medicin.
Nej, nej, nej ...
Nej, Fileas, jeg kan ikke klare mere.
Drik, far.
Deres Majestæt?
Han er død.
Vi kommer til at savne dig, alle sammen.
Så ...
Nu har vi i hvert fald sne nok til vores nisselandskab.
Vi må bare håbe, ingen andre børn i byen har brug for vat.
— Eller piberensere. — Eller glimmer ...
Ja, når først jeg er krea, så kan end ikke ti vilde heste stoppe mig.
— Hvad siger du, Astrid? — Jeg siger bare "av" ...
— Hvad har du lavet? — Er det for meget?
— Det er så fint, Iben. — Ja, jeg har øje for ting.
— Er det seriøst et brev? — Ja.
— Kære far ... — Det er Storm.
Det er tidlig morgen, og du ligger stadig og sover.
I aftes skændtes vi, fordi du ikke ville have —
— jeg ledte efter julestjernen og den tabte magi.
Men når jeg nu har fundet et spejl, er det det eneste rigtige at gøre.
Jeg er snart hjemme igen, og du vil blive stolt af mig.
Jeg elsker dig. Jeg elsker lillebror, Fileas.
Pas godt på hinanden. Jeg er snart hjemme igen.
Tinka, du drømmer
Tror du, vi kan finde tilbage til magien?
Tinka, du drømmer
Kan menneskers land forenes med nissernes rige?
Kun dem, der tør at være sig selv
de bliver til noget noget helt specielt
selv her i nissernes rige ...
Næste gang i Tinkas Juleeventyr:
Fileas skal ikke være konge. Vi SKAL finde Storm.
Min far var den bedste konge, man kunne ønske sig.
Det er nogle store sko at fylde ud.
Jeg leder efter en pige, der hedder Tinka.
Hun er nok sammen med min søn.
Storm MÅ have sagt et eller andet til Bjergi.
— Jeg snakker med ham. — Jeg skal med.
Danske tekster TopTexT Anette Nielsen